Воїн-росомаха з 68 окрема єгерська бригада ім. Олекси Довбуша Володимир з cела Панасівка, що на Зборівщині, розповів про запеклі бої на передових позиціях Покровського напрямку.
Одного разу він з побратимами ліквідував трьох окупантів, які забралися в наші окопі. Зброю заклинило, тому довелося діяти в рукопашну.
Неймовірна історія з перших уст.
“Хлопці, моліться, молитва багато поможе і бійтеся, страх помагає, не боїться тільки дурак, хто боїться той виживе, повірте мені, бо я це прожив. Я три рази за місяць був на перші лінії і перше питання – хочеться жити”, – відзначив військовий.
Захисник розповів, що коли перебував на позиції в бліндажі з двома побратимами, і їх попередили, що до них йдуть російські військові.
“Одного мого побратима поранило, другому заклинило автомат і мені заклинило автомат. Тих двох ми вже поклали, а третій лізе далі. Я взяв в голі руки ствол і його прикладом приглушив. Потім вже мусів рятувати життя своє та побратимів. Ми ще потім відстрілюватися. Приїхав по нас шофер Володя, ніхто більше не хотів їхати – “Дай цому Боже здоров’я”. Він сам приїхав без штурмана, без нікого. За менш, як 20 секунд нас загрузилося троє поранених і ще троє цілих військових”, – зауважив захисник.
За словами Володимира, велике значення має злагодженість у бригаді.
“В мене є сестри, є брат, є мати, є син, якому 17 років. Я не хочу, щоб він йшов воювати, я воюю, щоб він не йшов на цю війну. Раз, я вже сюди попав, то я мушу терпіти то все і хочу їх прикрити чим зможу. Варто таки піти боронити принаймні свою родину. А ваша воля – воля козацька”, – наголосив воїн.