«20 хвилин» проаналізували вироки судів на Тернопільщині. Більшість засуджених отримують реальні роки колонії. І лише один відбуватиме покарання у дисбаті. Чим це відрізняється від звичайного ув’язнення в колонії, дізнались «20 хвилин». П’ять-шість років тюрми — так карають суди на Тернопільщині військових, які самовільно покинули службу в час війни. «20 хвилин» проаналізували вироки у Судовому реєстрі за останні півроку. І побачили лише один, коли військовому замінили реальний термін у колонії дисбатом. Чи відправили його одразу на передову і чим покарання дисбатом відрізняється ув’язнення в колонії, «20 хвилин» поцікавились у Спецпрокуратурі. До п’яти років ув’язнення засудив Тернопільський міськрайсуд солдата резерву запасної батареї військової частини В’ячеслава В. Чоловік, як дізнались «20 хвилин», уродженець Запоріжжя, має власну родину і був призваний по мобілізації ще у 2022 році.«Зник» з частини майже на півроку
Відео дня
Але без поважних причин від вересня до грудня 2022 року «зник» з частини. Після того наприкінці грудня знову «пропав» і з’явився вже аж в лютому 2023 року.
У суді він провину визнав, але причин, чому залишив побратимів в час війни, — не пояснював. Суд проголосив вирок йому 20 червня. І протягом 30 днів його можна оскаржити до Тернопільського апеляційного суду.
Деталі справи у Судовому реєстрі https://reyestr.court.gov.ua/Review/119958807
Провину не визнав
П’ять років і шість місяців ув’язнення — таке покарання отримав командир відділення охорони взводу охорони роти охорони, молодший сержант Ігор Г.
Монастириський райсуд проголосив йому вирок 20 червня.
Як дізнаємось із матеріалів справи у Судовому реєстрі, 11 травня 2023 року молодшого сержанта зарахували до списків особового складу та призначили на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони. Вже 21 червня він потрапив на лікування до КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня». Але коли його виписали 7 липня, до місця служб не повернувся. І вже 12 жовтня добровільно прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові.
Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість не визнав. Але надати показання, які пояснювали би його позицію, відмовився.
Тільки повідомив, що проходив службу, після лікування протягом двох днів перебував у частині, подав рапорт про прибуття. А от з 10 липня і до жовтня, його не було. Підтвердив, що в жовтні 2023 року його доправили до територіального підрозділу ДБР з м. Київ. Проте про причини відмовився повідомляти.
Деталі у Судовому реєстрі — https://reyestr.court.gov.ua/Review/119898553
Рік дисбату: чи піде на передову?
Мешканця Монастирищини засудили за дезертирство. Вирок йому проголосив Монастириський райсуд.
І якщо за дезертирство раніше карали виключно позбавленням волі, і строк коливався в межах 5-7 років, Володимир С. відбуватиме рік. Але не у колонії, а в дисциплінарному батальйоні. Стрілець-помічник гранатометника однієї з військової частини обвинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Йдеться про самовільне залишення військової частини або місця служби. Санкція інкримінованої статті передбачає до 10 років тюрми.
За версією слідства, солдат військової служби за призовом під час мобілізації 9 травня 2022 року самовільно залишив територію військової частини, а з’явився туди 28 жовтня. 25 квітня 2024 обвинувачений та прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону уклали угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений беззастережно визнав свою вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що йому зарахували як пом’якшуючу обставину. Врахували, що судимостей в минулому у нього не було та те, що позитивно характеризується за місцем проживання, — і бажає проходити військову службу та виконувати свій громадянський обов`язок із захисту Батьківщини.
Угоду про визнання винуватості суд затвердив і визнав солдата винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Та призначив йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді одного року позбавлення волі. Тим же вироком покарання йому замінили роком триманням в дисциплінарному батальйоні. В строк відбуття покарання йому також зарахують термін перебування під вартою — від 18 січня до 25 квітня 2024 року. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо скасували, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Вирок у Судовому реєстрі — https://reyestr.court.gov.ua/Review/118624711
Чим відрізняється в’язниця від дисбату?
Чим відрізняється покарання дисбатом від звичайного ув’язнення в колонії, «20 хвилин» поцікавились у Спецпрокуратурі.
Покарання у вигляді дисбату можна призначити виключно військовим строкової служби, які скоїли злочин під час служби, пояснила «20 хвилин» речниця Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Юлія Шевченко.
— Таке покарання у вигляді дисбату полягає в повній ізоляції засудженого від суспільства, і виконується військовою службою правопорядку, — повідомила Юлія Шевченко.
Це фактично та сама в’язниця. Але є й різниця. Якщо цивільна особа скоїла тяжкий злочин і відбула покарання, в подальшому вона має право на звільнення від військової служби. Тобто, — відбув покарання — після цього його не можуть залучати до служби у війську. Дизбат — також відбуття покарання в умовах повної ізоляції. Але після закінчення строку ув’язнення особа продовжує служити. І немає підстав для її звільнення зі служби.
Юридична довідка
Кримінальний кодекс України
Стаття 407. Самовільне залишення військової частини або місця служби
Ч. 5. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез’явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, — караються позбавленням волі на строк від п’яти до десяти років.
Читайте також:
Дезертира суд відправив до тюрми на шість років, а ухилянт отримав вдвічі менше
Стежте за новинами Тернополя у Telegram.